Това са '70-те s04 e05 Чао, мазе
7:30 сутринта е, Стивън. Какво, по дяволите, правиш тук?
Бъди учтив, Ред.
Чакаме, Стивън.
Настаних се в мазето.
Видях къдрави косми по пода
но го приписах на младежкото си тяло.
Преместиха баща ми и се върнах. - Преместиха? Та той е барман.
Къде го преместиха, до джубокса?
Ред, предпочитам да не го обсъждаме.
Но така ще ти олекне, Стивън.
Кити, нека постъпи правилно и запази чувствата си в тайна.
Браво.
Добре дошъл, Стивън.
Може да приготвим старата ти стая, след като мазето ще е в ремонт.
Какво? Ще преправяте мазето? - Ами никой не го ползва, миличък.
Аз го ползвам. Всеки ден.
Това е Бат-пещерата ми.
Ще ти намеря добър и евтин майстор. - А, не. Сама ще се оправя.
Ще ни излезе скъпо, нали? - Може би.
Нищо евтино ли не харесваш? - Харесвам теб.
ШЕМЕТНИ ГОДИНИ СЕЗОН 4, ЕПИЗОД 5
Ще ми липсва това място. Хубави времена.
Счупих си крака, излизайки от сушилнята.
Шибнах си главата със сапун в душа.
Аз и Джаки го правихме безброй пъти върху този стар диван.
Майкъл, това е лично.
Имам новини за вас. Не беше толкова лично.
Божичко! Това е най-големият паяк, който съм виждала.
Май имаше плъх в устата.
Може би все пак не ми е тук мястото.
Знаеш ли, мамо? Мисля, че си права.
Освен че има буболечки, но го обитават и духове.
Махайте се.
Страшничко.
Не знам, наистина сега е кочина
но с една боя, "Райд" и без Ерик, ще бъде чудесна стая.
Вече не си ми гадже, ясно? Така че не ти ща мнението.
Мамо, не я слушай. Тя е луда.
Не съм съгласна с теб, значи съм луда?
Последното ми несъгласие с теб беше най-смислената ми постъпка.
Имаш предвид раздялата ни ли?
Не аз носех годежен пръстен на врата си. Това е лудост.
Пръстен, пръст. Пръст, пръстен.
Имаш късмет, че не ти го заврях отзад. - Мамо!
Чакайте малко. Кой каза "Махайте се"?
Г-жо Форман, имам няколко списания вкъщи.
Ще ги донеса. - Благодаря ти, Дона.
Пръстенът стоеше чудесно около врата ти.
Какви ги вършиш? Не сме заедно и вече не харесваш мазето ми?
Най-накрая съм свободна да казвам истината.
Свобода! Свобода!
Майкъл, донеси му лед. - Защо?
За зверското попарване!
Светъл ден.
Любовният ми танц достигна своя връх.
Записах се на балет.
Пич, без да се обиждаш, но си на плач разстояние
от пълна женска трансформация.
Ако бях жена, щях ли да имам розови сатенени пантофки?
Ред, запознай се с майсторите ни.
Това е Тео, а...
Здрасти, на Ерик баща му!
Точно тях ли нае?
Всъщност наех Тео.
Не очаквах и Лео.
Той се оказа бонус.
Ето. Къш, Лео.
Не се тревожете, г-жо. Лео е точен.
Забранил съм му да бара ел. уреди.
Кити, не искам да се меся, но... - Разбирам загрижеността ви
но не съм безотговорна издънка като братовчед ми.
Така е, пич.
Навремето и аз бях лентяй, но един ден мъглата се вдигна.
Виждаш ли, Ред? Имал е прозрение.
Всъщност тревата ми свърши и мъглата се вдигна.
Тогава видях колко разбит е апартаментът ми и го ремонтирах.
Оттогава съм майстор.
Навихте ме.
Откога не харесваш мазето ми?
Никога не съм го харесвала. Много неща криех от теб.
Така ли... И аз криех много неща.
Много.
Например?
На Дона ще й е любопитно.
Да, кажи ми.
Ами... Защо не почнеш ти?
Добре. Нали знаеш колко сладко мляскаш с устни?
Да.
Отвратително е.
Само това ли?
Не. Имаш малки китки. - Какво?
Не е вярно.
Мамо, китките ми малки ли са? - Не малки. Изящни.
Не, не, не, не, не.
Докторът каза, че са нормални.
Видя ли? Нормални, Едрококалест Магу.
Така е страхотно.
На мен ли го казваш.
Хубаво е, че си тук. Повечето мъже не тренират балет.
Повечето мъже не са като Фез.
За всичко е виновна Дона.
Какъв й е проблема? Цял ден се заяжда с мен.
Може да е разплата. - За какво?
Две години те е гледала гол.
Едва ли е било приятно.
Два пъти осиротя и пак нямаш капка състрадание.
Като стана дума за болка...
Къде е баща ти, пич?
Добре.
Той... Почна работа в полицията.
Прави белезници за хора с малки китки.
Ей, един гей се обади. Иска си роклята.
Нещата се обърнаха на зле.
Смятат ме за момиче...
космато, кафяво момиче.
Ей, Фез...
дадоха ли ти помпичка с ризата?
Ти трябва да знаеш, нали си облечен като рахат локум.
Божичко, какво си пила сутринта... Чай от ЛайКучка?
Добре, това беше грубо.
Писна ми от вас.
Явно само аз се интересувам от Фез.
Фез, защо балерините не те харесват?
Не знам. Докосвам бедрата им, но не и сърцата им.
Искаш ли съвет? Облечи си нещо по-мъжествено.
Знаеш ли кой е любимият ми балет?
"Лешникотрошачката"?
Как сте, пичове.
Починете си малко... или завинаги.
Още не сме готови. Но не ни обръщайте внимание.
Вършете си обичайното.
Това ли правите обичайно?
Аз също, когато бях художник.
Обичам изкуството.
Но мразя да работя. Но...
Обичам изкуството.
Но мразя да работя.
Чуваш ли, Форман?
Тео е творец, който мрази работата
и в този момент е отворен към предложения.
А, ясно, Хайд.
Тео, кудкудякай като пиле. Давай!
Тео, ако си нещастен и дано си, бъди верен на себе си.
Остави строителството, пич. Върни се към изкуството.
Скъсал си с Изкуство?
Какъв му е проблема?
Не се държах като кучка, нали?
О, Дона, знам от личен опит и... да, такава беше.
Сега сме по-близки от всякога.
Добре. Знам какво става.
Държиш се гадно с Ерик, защото искаш да го оправиш.
Когато Джаки ме заряза, бях пълен с "искам да я оправя" чувства.
Божичко.
Вие, идиоти, може и да сте прави.
Но защо се чувствам толкова глупаво? Искам да сме само приятели.
Ама че дете.
Толкова невинно.
Никога няма да сте само приятели.
Приятел ти е само защото иска да го направите.
Наистина? Значи се е запознал с мен на пет
само за да го направим, когато стана на 17?
Това плюс триколката ти.
Аз отивам на балет.
По-мъжествен, а?
Добре. Ние приключихме.
Тук сте само от ден.
Както казват: Рим е построен за един ден.
Не, "Рим не е построен за един ден".
Ама мазето ви е.
Нищо не сте направили.
Всичко е в детайлите.
Искахте да превърнете мазето в нещо, което не е.
Така че вместо това, което уж искате
ви предлагам това, от което се нуждаете.
Ред, майсторът ни е напушен.
Няма нужда да ми благодарите.
Няма и да го правим.
Защото не си свършил нищо, наркоман такъв.
Вижте! Това е изкуство!
Преместих всичко в мазето...
5см. вляво.
О, да.
Нарекох го "Мазе... 5см. вляво".
Щуро, а?
Направо не знаеш къде си.
Добре.
Г-жа "на Ерик майка му" иска да си вървите.
Добре, не го схващаш.
Но когато животът ти се измести 5см. вляво, ще ми се обадиш.
О, да. Ще ми се обадиш!
Ако харесвате работата ни, кажете и на приятелите си.
Гледай ти кой си върна мазето. - Аха.
Надхитри две изкуфели хипита.
Голяма работа си.
Е, Хайд. Казвай. Къде е баща ти? Сериозно.
Добре. Щом настояваш. Събраха се с майка ми.
Стига бе.
Супер. И сега къде са?
Не мога да ти кажа.
Защо не? - Защото не ми казаха.
Зарязали са те?
Затова не исках да ти казвам.
Знаех си, че ще се размекнеш.
Аз?
Моля ти се.
Всичко е наред.
Сега си у дома.
Слез от мен, пич. - Приеми любовта ми, сираче!
Не се крий от чувствата си!
Здрасти. - Здрасти.
Извинявай, че се държах като...
Кучка?
Не бях забелязъл. Кой каза "кучка"?
Оказа се, че изпитвам някакви остатъчни чувства.
Не точно чувства... по-скоро остатъчни нужди.
Просто остатъчни чувства. Не са истински чувства.
Искам да е ясно.
Успя. Повтаряйки думата "остатъчни" 6 пъти.
Добре.
Всъщност мазето ти е много яко.
И китките ти са много широки.
Де да имаше начин да разчупим напрежението.
А, сетих се. Да правим секс.
Добре - Наистина ли?
Не. Чао.
Сякаш ми се иска.
Искаше ми се.
Субтитри: em0_tion EmiliyanYankov@gmail.com